EPA/БГНЕС
Как Марс се е превърнал в ”студена и суха скала”
Учени са открили как Марс е изгубил ранната си богата на въглероден диоксид атмосфера, за да се превърне в студената и суха планета, която познаваме днес. Анализ на марсиански метеорит дава отговор на загадката.
Изследването предлага първото пряко марсианско доказателство за процес, който понастоящем отстранява въглеродния диоксид от земната атмосфера, противодействайки на климатичните промени, предаде БТА.
Всепризнато е, че натрупването на въглероден диоксид в атмосферата на Земята допринася за глобалното затопляне.
Загубата на въглероден диоксид от марсианската атмосфера вероятно е допринесла за охлаждането на планетата. Разбирането за това как въглеродният диоксид е изчезнал от атмосферата на Червената планета може да доведе до нови начини за ограничаване на парниковите газове в земната атмосфера.
Метеоритът "Лафайет"
Публикацията в "Нейчър къмюникейшънс" описва анализ на марсиански метеорит, известен като Лафайет. Той се е образувал от разтопена скала преди около 1,3 млрд. години и е изхвърлен от повърхността на Марс от мощен сблъсък преди 11 милиона години.
От откриването му през 1931 г. в Индиана, САЩ, Лафайет се изследва от учени от цял свят. Настоящото изследване е съсредоточено върху богат на въглерод минерал, известен като сидерит. Въпреки че и преди е намиран в метеорита Лафайет, сегашният екип е установил, че сидеритът се е образувал при процес, при който вода и въглероден диоксид от марсианската атмосфера са реагирали със скали, съдържащи минерала оливин.
При тези реакции са се формирали сидеритни кристали, заменяйки оливина, като по този начин атмосферният въглероден диоксид е уловен и съхранен завинаги в скалата.
Метеоритът Лафайет предлага пряко доказателство за складирането на въглероден диоксид в сравнително скорошната история на Марс - около преди 1,3 млрд. години. Имайки предвид, че всички необходими за процеса съставки са били налични в ранната история на планетата под формата на оливин, тази реакция може да обясни как въглеродният диоксид е изчезнал от атмосферата й, променяйки климата й от топъл, влажен и благоприятен за живот в студен, сух и враждебен.
Този процес се случва по естествен път и на Земята и е във фокуса на изследвания, търсещи начини за перманентното "заключване" на отделяния от електроцентралите въглероден диоксид.
Всепризнато е, че натрупването на въглероден диоксид в атмосферата на Земята допринася за глобалното затопляне.
Загубата на въглероден диоксид от марсианската атмосфера вероятно е допринесла за охлаждането на планетата. Разбирането за това как въглеродният диоксид е изчезнал от атмосферата на Червената планета може да доведе до нови начини за ограничаване на парниковите газове в земната атмосфера.
Метеоритът "Лафайет"
Публикацията в "Нейчър къмюникейшънс" описва анализ на марсиански метеорит, известен като Лафайет. Той се е образувал от разтопена скала преди около 1,3 млрд. години и е изхвърлен от повърхността на Марс от мощен сблъсък преди 11 милиона години.
От откриването му през 1931 г. в Индиана, САЩ, Лафайет се изследва от учени от цял свят. Настоящото изследване е съсредоточено върху богат на въглерод минерал, известен като сидерит. Въпреки че и преди е намиран в метеорита Лафайет, сегашният екип е установил, че сидеритът се е образувал при процес, при който вода и въглероден диоксид от марсианската атмосфера са реагирали със скали, съдържащи минерала оливин.
При тези реакции са се формирали сидеритни кристали, заменяйки оливина, като по този начин атмосферният въглероден диоксид е уловен и съхранен завинаги в скалата.
Метеоритът Лафайет предлага пряко доказателство за складирането на въглероден диоксид в сравнително скорошната история на Марс - около преди 1,3 млрд. години. Имайки предвид, че всички необходими за процеса съставки са били налични в ранната история на планетата под формата на оливин, тази реакция може да обясни как въглеродният диоксид е изчезнал от атмосферата й, променяйки климата й от топъл, влажен и благоприятен за живот в студен, сух и враждебен.
Този процес се случва по естествен път и на Земята и е във фокуса на изследвания, търсещи начини за перманентното "заключване" на отделяния от електроцентралите въглероден диоксид.